Sensommeren 1942
2. verdenskrig går inn i sitt fjerde år.
Hitlers armeer holder nesten hele Europa og deler av Nord-Afrika.
I Russland er den andre store sommeroffensiven i gang.
Det Kaspiske hav og oljefeltene i Kaukasus.
6. armé under Paulus rykker frem mot den byen ved Volga
der århundrets blodigste slag skal stå: Stalingrad.
Hjerter er trumf.
Klart det, løytnant. Bare kjør på.
Pisslunka. Og du steker i sola igjen.
Sånn skal det være.
Det holder, gubbe. Unnskyld, løytnant.
Spill spar, ikke hjerter. Spar. Bare kjør på.
Skal jeg gni deg tørr? Takk.
Og den er min. Nei!
Hvem tok stikket? Jeg.
Når skal du kaste kamelpisset? Det er en avskjedsgave.
For 10 mark skaffer jeg deg en. For det kjøper jeg en hel palme.
Du få jo alltid best kort, og jeg er heit som faen.
La ham være på sykehuset, sa jeg, men neida...
Gud, av og til tror jeg britene slo deg i huet, og ikke ham.
Siste dagen hans. La ham spille. Kona får seg en overraskelse.
Legen sa han ikke skulle drikke.
Pøh. Hodepine har han uansett. God italiensk vin.
Hva er klokka? Rundt ett. Vi rekker et nummer.
Ja, når jeg ser alle damene her...
Og fødselsdagsgaven til kona? Det tar ikke lang tid.
Oppstilling! Hei, karer, ta i med løytnanten.
Forsiktig.
Jeg ser ikke!
Hva slags drittklokke er dette? Vanntett ned til 30 meter.
Du må trekke den opp for det, din dust.
Vi tar ham sånn. Dere tar stolen.
Vi tar ham sånn.
Hvem har jakka mi?
Soldater!
I Førerens navn hilser jeg dere
for den store innsatsen under Afrika-felttoget.
At britene ble drevet øst til Nilen, er ikke minst deres fortjeneste.
Et vesentlig bidrag ble ytt av stormpionerene.
Dere er utvalgt fordi dere er best. Glem ikke det.
Nye oppdrag venter.
Men før dere skal bli til kjernen av en ny eliteenhet
overrekker jeg medaljer fra Føreren for den viktige innsatsen
i den hardt tilkjempede seieren ved El Alamein.
Dette er den nye lederen for første tropp, annet kompani.
Fenrik von Witzland, til meg.
Medaljemottakere, tre frem!
Bataljon, giv akt!
Fortsett slik.
Fenrik Witzland, del ut medaljene.
Hvorfor er du sen, korporal?
Sykebesøk hos Deres forgjenger.
Helter kommer aldri for sent. Husk det, korporal.
Sersjant, ville du motta Førerens medalje antrukket som en lasaron?
Ja, fenrik. Medalje gis ikke. På stedet hvil!
Tre av.
Stormpionerer, klar til avmarsj om 30 minutter!
Bataljon, tre av!
Ikke gå fra meg, karer! Ta meg med!
Raska på nå.
Viola!
Nå, Fritz? Den store kjærligheten? Når er bryllupet?
Farvel, elskede!
Kjæreste Clara. Russland.
Nå er det mer enn 2000 km mellom oss.
Denne enorme vidden overvelder meg med ærefrykt.
Nå kan du ikke skrive til meg. Det vil si, skrive kan du jo.
Posten tar bare lengre tid. Blir det ille?
Hadde du fått viljen din, satt jeg nå på din fars kontor,
ikke i en gyngende godsvogn.
Tilgi meg, og prøv å forstå hvor lykkelig jeg er.
Den siste tidens usikkerhet er veket fra meg.
Hele livet er oppdrag og mål. Du vet hvordan det var.
Og jeg vet hvilken sorg jeg påførte deg.
Men jo nærmere fronten kommer, jo mer viker det forhatte tungsinn.
Alle de store følelsene jeg trodde jeg var forliten til,
også mine følelser for deg, brenner med fornyet styrke.
Gid du kunne se meg, omgitt av disse kjekke stridsmenn.
Mine menn.
Jeg elsker dem, for de akter meg bare hvis jeg viser meg verdig.
Vel, du ville først og fremst rynket på nesen over stanken.
Kan du ikke telle? Du ga ham den tieren.
Lupo var grønnsak, men han spilte bedre enn deg.
Alle gjør nybegynnerfeil. Taktikken min er for god.
Hei, de er mine!
Snakk tysk, da.
Hvor skal denne skranglekassa? Skal vi si Stalingrad, d'herrer?
På tide Ivan får en lærepenge. Vi tar byen på tre dager. Skål!
Se teit ut takk, det holder.
Det er jo tull, men jeg kan sverge på at vi var her for 10 timer siden.
Russland er langt, ja.
Etter krigen får alle hva de vil ha.
Jeg har allerede bestilt 2000 mål og 10 damer.
Her? Ikke for penger. Bli i fillebyen din, da vel.
Se! De arbeider for oss allerede!
Spa, folkens! Hva er det på russisk?
"Davai" og "ruki vyerkh" er alt du trenger å kunne.
Adolf bygger Autobahn til meg. Hele veien til Kirkov... het det det?
Dette enorme landet formelig skriker etter lastebiler.
Det holder, Reiser.
Så flott at fenriken kameratslig deler våre enkle kår.
Tillater fenriken et spørsmål?
Vær så god.
Er det første tur til fronten?
Alle må begynne et sted. God fornøyelse.
Jeg foreslår et veddemål. Jeg overlever, men ikke De.
Og hva er innsatsen?
Fra Dem.... to kasser vann.
Greit. Og hvordan skal han betale det?
Bygrensen, Stalingrad 15. september 1942
Vakkert sted.
Og vi er ikke engang i Stalingrad ennå.
Må jeg bære deg, russerfaen?! Raska på!
Opp med deg, russersvin! Fortsett!
Hold opp! La ham være! Gi ham tid til å reise seg.
Kom igjen!!
Kaptein, jeg må protestere mot oppførselen til mennene.
Protester i vei. Gjerne rett til Føreren.
Fenrik, herover!
Fenrik Witzland, stormpioner bataljon 336, 2. komp., 1. tropp.
Velkommen til Stalingrad. Da har vi alle spesialstyrkene.
Hils på sersjant Pflüger, stormbataljon 179.
De kommer rett fra Voronesj.
Jeg er glad De kunne komme. La oss lære Ivan å svømme.
Sigarett? Nei takk.
Kaptein, jeg vil melde en hendelse ved laderampen.
Den har jeg allerede hørt om. De synes å like russere...? Glem det.
Del ut skudd og granater. Så er det ordregjennomgang. Tre av.
Din onkel, obersten, er en god venn. Han ba meg ta meg av deg.
"Gud med oss"! Disse ord står på de tyske beltespenner.
Sannelig. Har jeg ikke sett.
Intet virke er skjønnere enn å verge Vestens kristelige verdier
mot Østens bolsjevisme.
Og det er det som skiller dere fra bolsjevikene,
som ikke har plass til Gud i beltet,
at dere aldri er alene, uansett hvor dypt dere er i fiendeland.
Müller, fram! Javel.
De er sprø! De skyter våre egne! Jævla artilleri.
Ned!
Han er ikke helt riktig navla.
Behold roen, karer. Gjør som jeg gjør.
Der er fabrikkhallen vår. Den må tas, koste hva det vil.
Vi begynner med mg-reiret til høyre.
Når granatene slår ned, går Ivan i dekning.
Ser De noe? Mistenkelig lite.
Her, kaptein.
Vi har nådd F 20. Ild opphør! Ild opphør!
Hvor er de fem feltkanonene? Her er de ikke, som vanlig.
Skal bli, major.
Klar bane til mål 2, kaptein.
Skyt bare på min ordre. Og stille fremrykning.
Forstått?
Kom igjen, karer. Heng på!
Faen...! Feldmann, din idiot!
Det var ikke min skyld. Flott! Du røpet oss.
Unnskyld.
Faen!
Erwin!
Nytter ikke, han er gåen.
Han sa de er bedre enn våre. Klikker aldri.
Ikke gi deg. Nå kan du kappe ned noen russere.
Røykgranat!
Ut! Søk dekning!
Ta kraterne! Pass på bensintankene!
Hold dere i bevegelse, granatene kommer nærmere!
Kom an! Fremad! Hva nå, da? Sitter du fast?
Fortsett, kom igjen!
Jeg vil ikke! Kom deg opp av hullet!
Ta deg sammen, ditt krek! La være. Bare ta merket hans.
Kom nå, ellers drar jeg. Da kan jeg ikke hjelpe deg mer.
Så dø, da. Det er din egen feil.
Fortsett!
Jeg sa jo det. Idiot. Heng på!
Vi kommer ikke fram. Umulig. Intet er umulig.
Skaff en røykgranat. Røykgranat!
Vi må slå ut den mg-en.
Han har rett. Dette klarer vi ikke.
Nå kan du rette opp igjen tabben.
Du vil vel at din kone er stolt av deg når du kommer hjem?
La meg gjøre det. Nei. Jeg skal ikke skuffe Dem.
Jeg vet det. Vi gir deg dekningsild.
Løp!
Ellers hadde dere aldri klart det. Feldmann skyldte oss det.
Kom igjen! La oss vise dem! Pflüger, til venstre.
Witzland, til høyre. Vi må ta den fabrikken! Fremad! Heng på!
Dekk oss. Skyt alt som rører seg. Kom igjen.
Dieter!
Jeg skjøt ham!
Skyt meg! Så skyt meg, da!
Henda i været. Fort! Davai! Ruki vyerkh!
Jeg skjøt vennen min! Det var meg! Jeg skjøt ham!
Jeg orker ikke leve! Hold kjeft. Ti stille nå.
Ikke ta det så tungt. Det der har jeg også gjort.
Helt vanlig i nærkamp. Hadde han vært russer, hadde du vært død.
Mor... jeg er lei for at jeg forlater deg...
Mor, bli...
Hva skal jeg gjøre for at vi kan være sammen?
Mor...
... vent...
Pflüger, tilbake! Hold dekning! Skaff et bensinfat!
Neste mål er kontrollrommet. Møtetid 1800 tysk tid.
Jeg trenger to frivillige. Her.
Kom an, ta i. En, to, og skyv!
Dette får vi Jernkorset for. Ja, det vil pynte opp kista.
Dekning!
Faen. Mor overlever ikke hvis jeg dauer.
Endelig. Jernkorset.
Hva venter du på? Vil du miste 300 mann til? Kjemp!
Fremad!
Dekk dørene!
Stans! Stå stille! Ruki vyerkh!
Ruki vyerkh!
Jeg... dreit på meg. Jeg dreit på meg...
Du er ikke den eneste.
Jeg skulle gjerne gjort det annerledes. Jeg ville nå Volga.
Et bestemt sted. En bestemt by.
Den har tilfeldigvis Stalins navn, men tro ikke at det er grunnen.
Den kunne hett hva som helst. Det er et viktig punkt.
Her avskjærer vi 30 millioner tonn frakt.
Deriblant 9 millioner tonn olje.
Det er her hveten spres nordover fra Ukraina og Kuban.
Manganmalmen skipes her.
En enorm havn. Jeg ville ta den. Og vi er jo så beskjedne.
Vi har den nå. Bare små lommer av motstand gjenstår.
Noen spør: hvorfor ikke slå til? For å unngå et nytt Verdun.
Vi tar heller små stridspatruljer. Tiden er ikke en faktor.
Vi har avskåret Volga, det er det som teller.
Vi bør holde øye med Ivan.
"Små stridspatruljer"... Hva mener du?
Det er 62 igjen av oss.
Til samlingen.
Vi dro ut med 400 mann.
Si det til alle. Få opp humøret.
Vi har i det minste ovnen til Ivan.
Jævla stamming etter et angrep. Heller stamme...
... enn å ligge kald.
Gratulerer, gutt. Du lever ennå. Ja, ta deg en røyk.
Jeg drikker meg ikke til mot. Kødd.
Hva tenker du på?
Jeg tenker ikke.
Begynner du med det, blir du gal. Så jeg tenker ikke.
Litt ildvann.
Du har en bryter i øret. Vri på den.
Så tenker du ikke lenger.
Om forlatelse.
Vær glad du kan tute.
Alt maskineri må smøres godt.
Hva heter du? Müller.
Dere har vi mange av. Iallfall helt til neste angrep.
Du var ganske grusom, Müller.
"G.G.M."
Går det bra, GG?
Hva er det?
Det er russere der. De ville hente dem. Så jeg skjøt.
Ville de også gjort. Stille!
Kan noen russisk? Jeg.
Be om en kort våpenhvile for å hente sårede.
Men det er jo forbudt! Kapteinen ville aldri tillatt det.
Kjeft, Müller.
Ditt krapyl! Ditt svin!
Jeg bare sa hva reglene var.
Her gjelder det ingen regler.
Kom igjen, Wölk. Det er en ordre.
Fenriken ber om å få hente sårede!
Vi skal gå ut først. Ikke jeg.
Ikke jeg heller. Emigholz?
Meld fra: Kort ildopphør. Vi trenger sanitet.
Bie 1 til Bikube. Ild opphør. Vi trenger sanitet.
Jeg blir med deg.
Du holder deg her.
Du er en grei gutt. Du likner sønnen min.
Hvor gammel er han? Tre år.
Slipp meg!
Det er meg, Kolya.
Jeg skal hjelpe deg. Ikke dø!
Jævla svin!
Dekningsild! Til vinduene!
Faen!
Håndgranat! Skyt, Wölk! Trekk unna!
Ikke skyt! Ild opphør!
Det får De Jernkorset for! Hvem åpnet ild?
Hvem åpnet ild?!
Rolig, gutt.
Russerne skulle til å angripe. Jeg så det, så jeg skjøt.
Pisspreik! Det er sant.
Du havner for krigsrett. Gjerne! Da sier jeg alt!
Om ulovlig kontakt med fienden!
Vi trenger ingen rett.
Bare send svinet til russerne.
Da kommer du i avisene: "I stolt sorg..."
Drittsekk.
Hei, din kødd, sover du støtt?
Barbersakene mine.
Hvem har barbersakene mine? Du er den smukkeste her uansett.
Du burde være på forsiden av "Hæren Vår".
Mat!
Falsk alarm. De skjøt på suppespannene.
Post! Hit med den.
Hva har kokkene svidd sammen til oss i dag?
Samme hestepiss igjen. De er ikke riktig kloke.
Denne dritten kan de ete selv. Slutt å syte, Rollo.
Her.
Ja, jeg vet det. Vi er udyrene som overfalt dere.
Rollo, jeg har noe til deg. Fikk du ikke post?
Hun skriver at det ble en gutt. Det skrev hun i forrige brev også.
Men ikke et ord om kua som skal kalve.
Hun er ikke den glupeste. Var ikke best i klassen heller.
Men kortest. Hun er stutt! Og så? Så søt som hun er.
Bare jeg visste hvordan det går med kua.
Hør på dette! Noen stjeler egg av oss. Skulle klynget dem opp!
Og det sier du.
Du robber alle russerlik. Det er noe annet.
Hjemme er det ikke krig. Og her er brev til deg.
Rasshøl.
Fra kona? Hun er hjemme og vokter sofaen.
Schalke slo Hannover 3-1. Alemannia tapte igjen.
Får du brev om sånt?
Etter krigen blir jeg spiss for Werder Bremen.
Jeg har prøvespilt alt.
Fotball er bare dritt.
Jeg har en robåt. Toseter.
Kona sitter foran og ror, og jeg sitter bak og roer'n.
Om kvelden er hun utslitt og stille.
Jeg har også en.
Stor.
Støvler. Dårlige.
Veldig kaldt.
Russisk vinter. Jeg kan ordne.
Jeg skomaker. Far skomaker. Bestefar skomaker.
Stille! Hva er det på russisk? Hvorfor det? De synger da fint.
Kake.
Du, Rollo. Bestefar sender bivoks mot gikta. Velprøvd husråd.
Har det skjedd noe hjemme?
Bombe? En kan vel kalle det det.
Mens jeg får ræva full av bly, står hun i med en franskmann.
Krigsfange.
Det er ulovlig. Er du sikker?
Sikkert bare sladder.
Gamla skriver det selv.
Ville komme svigermor i forkjøpet.
Vi banka Frankrike på seks uker!
Klart hun er redd nå.
Dette skal russerne få svi for.
Han var jo fransk. Samma faen.
Hva er det? Ikke noe! Hold kjeft!
Kona bedrar ham. Best at ingen vet det.
Kjøss meg i ræva!
Dere hater meg! Særlig De, fenrik! De syns jeg er simpel dritt!
La meg være. Du er min beste mann, Rohleder.
Uten deg hadde vi alle vært døde. Og du hadde vunnet veddemålet.
Rohleder! Reiser!
Fenrik, denne veien!
Wölk, Pflüger, dekk dørene! Faen, Pflüger, dekke dørene!
Ivan er overalt. Vi må ned, ellers avskjærer de oss.
Reiser! Her!
Kontakten brutt! Ta flammekasterne!
Bare vi to? Emigholz og jeg blir med. Wölk!
Bli her. Er vi ikke tilbake om to timer, så bryt ut. Tidssjekk.
0700 tysk tid. Jeg er jo gnist...
Ber om å få bli med. Makan til idioti!
Si ja. Kanskje han gir flaks. La gå.
Reiser! Rohleder!
Opp! Kom deg opp!
Våre er overalt. Skriker jeg... ... er du død.
Du også.
Ruki vyerkh!
Ruky vyerh. Ellers kunne man misforstå Dem.
Død?
Det er dere som er eksperter på død.
Stille, ellers skyter jeg.
Skyter du meg, dør du her. Da slipper du aldri ut.
Kom.
Det er feil vei. Ikke prøv...
Jeg foreslår fred. Jeg viser deg vei tilbake, så lar du meg gå.
Hvorfor skulle jeg stole på deg?
Jeg kunne ha drept deg alt.
Med denne? Ja, med denne.
Vent! Hva har du i den andre støvelen?
Skjeen min. Vil du ha den også, fenrik?
Hvorfor kan du tysk?
Javel. Du har mitt æresord som offiser.
Hjelper du meg ut, lar jeg deg gå.
Du går foran. Selvsagt.
Sakte.
Fenrik!
Alt i orden? Herregud, Reiser.
Vi må videre. Kom.
Takk, Reiser, det skal jeg huske.
Hvor er Emigholz?
Faen også... Edgar!
Hjelp meg!
Beinet mitt!
Stille! Holder han ikke kjeft, så skyter jeg ham.
Stille. Vi skal ta oss av beinet ditt.
Fortsett! Vi må vekk!
Vi må ut av dette møkkahølet!
Var tyskerne her? De gikk den veien.
Se her du, vesla. Takk, onkel!
Sanitet!
Hva er det her for svineri? Hvorfor steller ingen de sårede?
Russerne brøt gjennom et sted. Hos de jævla rumenerne, tror jeg.
Få meg ut! Legg deg ned. Jeg henter legen.
Bli liggende!
Hent en lege. Jeg aner ikke hvor han er.
Jeg må ha en lege!
Doktor!
Jeg er ikke lege. Her borte. Heng i!
Sett i gang!
Er du gal? Vekk med våpenet! Og la ham krepere? La alle dø?
Jeg er ikke lege. Ikke et ord til! Fra noen!
Sett i gang!
Edgar, legen er her.
Ta i her. Slipp våpenet.
Kaptein, la meg forklare. Vi kommer rett fra fronten.
Vi risikerte livet for ham. Kjeft!
Schröder? Hvor er vesken min?
Og rapport om denne uhyrlighet? Øyeblikkelig.
Han er død.
Det er ikke sant. Forgjeves, hele dritten.
Dere er arrestert. Slipp våpnene.
Hva skjer nå? Dette ville jeg ikke.
Kaptein, jeg krever å få snakke med generalen.
Du syns vel du er noe helt spesielt, hva?
Men krev din rett, jævla russersympatisør.
Før dem bort.
Stillingen er, mine herrer,
med soldatens egne ord, bedriten.
I forgårs børt russerne gjennom i nord, ved Kletskaja.
Og nå har de, tross all motstand, brutt igjennom i sør også.
De vil møtes ved Kalatsj i dag. Og da sitter vi i saksen.
Bare røyk, Krüger.
Kaptein, hjelp meg. Noen av mine menn ble arrestert på sykehuset.
En mann var såret. Reiser mistet besinnelsen og truet en lege.
Skal det være en melding? Kaptein, vi ble omringet.
Hele 6. armé er omringet! Ta Dem sammen!
Vi avgjør skjebnen til en armé, og De jamrer om noen få menn!
Dette kan De ikke gjøre. De trodde på Dem, kjempet for Dem!
Er vi bare flagg på et jævla kart?!
Beklager. Hva er det?
Hendelsen på sykestuen. Fenriken blir ført bort.
Noen av mine menn brukte makt for å få bedre behandling.
Er det ikke unge Witzland?
Stygg sak, det der. Blir det krigsrett?
Ustraffet slipper De nok ikke.
Straffebataljon Desember 1942
6. armé har vært innesperret i 6 uker
Otto!
Du venner deg til det.
Hva faen skal dette bety?! Hvorfor er ikke veien åpen?
Snakk om brystglitter. Stilig, hva, Rollo?
Spør om du får ta på. Kødd. Alt dette er din feil.
Så, spar kreftene til fronten. De trenger hver mann. Inn i bilen!
Heng i! Du også!
Men jeg... Det er en ordre!
Og siden det er jul og allting, får alle stridsdyktige litt brød.
Men dere må be pent.
Si "Vær så snill", eks-fenrik!
Fenrik...!
Vær så snill.
Gledelig jul!
Ut av bilen! Ut!
Det er vanvidd. Vi kommer aldri til fronten engang.
Ut, ellers skyter jeg!
Skyt! Jeg gir faen!
La være. Ivan fullfører nok jobben.
Hva er det? Hermann...
Er du fra vettet? Han vil snike seg unna.
Forsvinn! Dette er et selvmordsoppdrag.
Jeg nekter. Dra hjem, da vel.
Nå er det nok! Jeg nekter!
Stille. Vi vil ikke bli kanonføde!
Skyt! Samme hvem som gjør det! Stille!
Hør her! Russerne prøvde å drive oss ut av Marinovka i går.
Ridderkors... Tross høye tap holdt vi stand.
Men russerne vil prøve igjen i morgen.
Uten dere holder vi ikke stillingen. Og hvorfor er stillingen så viktig?
Marinovka er vår beste base for et utbrudd
i retning Hoths pansergruppe. Den står bare noen kilometer unna.
Og dere vet alle at vi snarest må bryte ut av denne lomma.
Jeg spør dere: Vil dere uten kamp dø av sult? Av kulde?
Bære ansvaret for at 300 000 kamerater dør?
Tenk dere om. Er dette verd å kjempe for?
Noe til valg.
Vi kommer da ut.
Så lenge De leder oss, slåss vi. Men faller De, bestemmer vi selv.
Det går jeg med på.
Disse straffangene skal få anledning til å gjenreise sin ære.
Etter dette slaget blir dere opptatt som soldater igjen. Æresord.
Witzland, du avgir på vegne av dere alle ditt æresord.
Javel. Fint.
Hent ammunisjon og still opp i to lag.
Wölk tar lag 1, Müller lag 2. Tre av.
Otto, et øyeblikk.
Vi har jo ikke en sjanse.
Hvorfor ikke kapitulere?
Du vet hva som venter oss.
Har vi fortjent noe annet? Jeg er ikke nazist, Otto.
Nei.
Noe mye verre, offisersbermen.
Dere er medløpere. Enda dere visste hva dere innlot dere på.
Jeg sa det til deg i Brest-Litovsk.
Hermann...
Otto!
Hvis jeg overlever...
... så skal jeg tilgi gamla.
Jeg ba dem melde kona at jeg var falt.
Det er best sånn. Tro meg.
Men...
... en dag kommer vi jo hjem.
Og så?
Jeg skal fortelle dere et juleeventyr.
Det er akkurat et år siden jeg var hjemme sist.
Juleperm.
For jeg hadde ødelagt tre tanks.
Kona og barna møtte meg på stasjonen.
De var mer fremmede for meg enn noen frontsliter.
Hun prøvde å forstå. Jo mer hun prøvde...
... jo mer hatet jeg henne.
Til slutt stakk jeg av.
Jeg gikk på fylla, kom ikke på noe bedre.
At jeg dro neste dag, var ikke kona imot.
Men ungene...
Jeg rakk akkurat tilbake til neste russiske storoffensiv.
Hjemme igjen!
Det er her det skjer. Ikke ønsk deg bort i et offisershull.
Vi fotfolket må holde sammen.
Jeg har artium. Syns ikke på deg.
Tanks!
Hvem har granatene? Rollo!
Jeg ser ut som mormora mi.
Tankmine! God fornøyelse.
Fyr!
Få ned ræva.
Fyr!
Hvor er artilleriet vårt? Du er artilleriet!
Kom deg ut! Ut!
Jeg vil opp! Slipp meg!
Fyr!
Opp!
Rohleder, tilbake!
Kom igjen!
Ta han store!
Passer...
Fordømt også.
Det var akkurat det som manglet.
Alt i orden? Russerne treffer bare høyre side.
Flaks.
Min siste.
Men den deler vi, fenrik. Takk.
Til oppmarsjområdet. Så venter vi på Hoth.
Vi tar med oss kanonen. Hvor er hestene?
Hestene, det er oss.
Alle ut, fort! Lukk døra, det trekker.
Ut, for siste gang.
Ferieturen er avlyst. Vi må bli.
Er du gal? Ha dere ut!
Hvor ofte har du driti på deg foran russerne?
Riktig, jeg er feig! Jeg er redd! Og dette her er til å spy av!
Hvor er dagpengene mine? Jeg får 36 mark måneden.
Får jeg ikke de på flekken...
... så går jeg hjem. Til fots.
Vi må binde den røde armé, så våre har ryggen fri.
En gryte må koke til alt er mørt.
Ut!
I Førerens navn.
Haller!
Ordren skal utføres, uten utflukter, som meddelt. Forstått?
Vi er ikke helt ferdige, "fenrik".
Dere blir med meg. Marsj.
Mine herrer.
Fortsett.
Dette kan de ikke gjøre!
Å jo da, så vi husker hvilken side vi er på.
Hør etter! Disse sivilistene...
... er russiske sabotører.
De skal henrettes. Iverksett!
De begynte å skyte dem ned i går. Sabotasje, liksom.
De har bare ikke mer mat.
Dette kan jeg ikke.
Gjør det, GG, ellers er du nestemann mot muren.
Vi kan ikke gjøre noe. De slipper iallfall å lide mer.
Jeg klarer ikke.
Fenrik!
Den gutten der, han arbeidet for oss.
Og for Ivan. Hold kjeft.
Hva er dette for svineri?!
Heng i, det står mange for tur.
Kaptein, det kan De ikke gjøre. Jeg går god for gutten.
Du igjen... Du syns kanskje gutten er søt?
Har du yngel der hjemme som han likner på?
Barnemorder. Hold kjeft! For en gangs skyld!!
Eller vil du i straffebataljon igjen?
Alle mann på post.
Du er offiser. Gjør noe! Stille!
Tre frem, korporal. Jeg dreper det svinet.
Slipp ham!
La meg ta plassen hans.
Stå i giv akt når jeg snakker til deg.
Eller vil du nekte å lystre ordre?
Skån gutten. Maken til karneval!
Ikke mer jøderiskvalder!
Bommer du en eneste gang, kan du stille deg rett opp.
På plass, korporal.
Vil du overta kommandoen?
Og du er av offisersætt...!
Legg an!
Hvorfor gjør han ikke noe?!
Fyr!
Vi drepte ikke gutten så du kunne la oss dø her, fenrik.
I stad var du for redd til å gi den rette ordren.
Da kan du i det minste gi den nå. La oss komme oss vekk.
Vi drar til flyplassen.
Jeg skal med et fly, om jeg så må skyte meg i magen.
Ro deg ned.
Jeg drar. Jeg mener det.
Vet du hva du sier?
Desertering.
Snakk til ham, fenrik.
Jeg føler meg ikke lenger bundet av eden min.
Etter alt det som har skjedd, syns jeg dere har rett til å dra.
Du får faen ikke få lov til å få oss uti uføre igjen.
Det er det slutt på! Forstått?
Ta til vettet.
Du er veik, Rohleder.
Så skyt meg. Du er sersjant, det er din plikt.
Ikke gå. Ditt arme svin.
Du kjemper for den store seieren. Ditt lik, der du er.
Hvem blir med meg?
Hils gutten din fra meg når du er hjemme.
Og du?
Jeg vet det er sprøtt, men jeg kan ikke.
Jeg kan bare ikke.
For et år siden hadde jeg sagt ja med en gang, men nå...
Jeg holder ham med selskap. Lykke til.
Jeg tror du taper veddemålet med fenriken, Rohleder.
Faen. Hvor i helvete er vi? Aner ikke.
Jeg spør om veien.
Hvor er Pitomnik?
Brød.
Pitomnik. Brød.
Gå mot vest.
En stor skjæring.
Fem km til flyplassen.
Takk.
Kom igjen.
Han har sykeseddel!
Underskriften er leselig ennå! "Doktor Heider".
Dette er et fribrev! Med det kommer vi oss hjem!
los
Finn dere en sånn!
Og ta på bandasjer. Vi er såret.
En til deg, Hans!
Ti still, du er ikke den eneste her som lider.
Kruttslam. Åpenbart selvpåført. Nei, nærkamp!
Få den forræderen vekk. Nei!
Jeg klarer det ikke. De tar oss. Jeg snur.
Nå er det for sent.
Bare ikke gjør feil. Ikke du heller.
Da er jeg ikke eneste pioner her. De skulle flydd ut flere.
Vi trengs andre steder.
Jeg har vitner, doktor!
Jeg vil ikke dø!
Hva er det med deg? Feber?
Underskriften er knapt leselig. Hva heter legen?
Kan du ikke svare? Doktor Heider.
Unnskyld. Han er i sjokk. Tankforsvar.
Vennen fikk granat i underlivet. Her, gutt.
Mot feberen. Snart er du hjemme.
Pass på småen her. Javel, doktor.
Gå, da.
Hvor er fenriken?
Hans!
Hans, vi er her!
Hans, herover!
Trekk unna, ellers skyter vi!
Ditt jævla svin!
Her kommer glitter-gutta. Rasshøl!
GG, hold deg i meg!
Din jævel, jeg vil inn!
Jeg vil ikke...!
Du kunne klart det.
23. januar 1943 forlater siste tyske fly Stalingrad
Kamerat...
Kamerat... Kamerat!
Skyt meg.
Velkommen i massegraven.
Forsiktig. Ikke så hardt.
Såret? Dere vet hvor sippete han er.
Bare utslett. Full av jævla byller.
Det er verre med ham.
Fikk dere ikke fly mer? Nei.
Du, gamle muskedunder. Se hvem som reddet deg.
Nå tenker jeg han blir sur. La kapteinen i fred.
Foten min... Det gjør så jævlig vondt!
Det ville jeg ikke gjort.
Jeg sa du skulle la være.
Flott. Spy litt på ham.
Få en røyk. Få en røyk, for faen!
Jeg har altså uflaks med den høyresiden.
Jaha, da får vi vel dø litt sammen.
Spill noe.
En Hilsen fra Føreren
Drit i medaljene.
Jernkorset, 1. klasse.
Reis dere!
På beina, der!
Og giv akt!
Avgi melding, "fenrik"...!
Hvor er avdelingen din?
Vi er ikke i jungelen heller.
Hos oss blir de som plyndrer skutt.
Eller kan du ikke det mer?
Stå stille! Stans!
GG! GG!
Det får de ikke lov til!
Du kan da ikke gjøre slikt!
Ingen får det, GG.
Vi kommer oss hjem, GG. Vi kommer oss hjem.
Fenrik, arrester den mannen.
Og få meg vekk herfra.
Melder Dem ærbødigst at den russiske gutten het Kolya.
Og den gutten der het Müller.
Müller, som så mange. Du kan ennå rette opp dette.
Rette det opp igjen. Fenrik!
Dere trenger sikkert mat.
På lageret mitt, der har jeg alt.
I det hvite huset, bak teaterkjelleren.
Vi drar dit!
Tyskere skyter ikke tyskere.
Jeg er tysk offiser! Dere lar meg da ikke bare ligge her!
Det er faen ikke sant...!
For noen svin.
Slutt, du får bare mageknip.
Grad. Vi går etter grad.
Du først, fenrik.
Sånn, GG, du skal også ha.
Liket Rollo: Skål.
Liket Otto...
Liket Fritz:
Skål for den store offensiven.
Sånn, ja.
Hjerter er trumf. Hei, hjerter er trumf!
Det er en blodflekk på spar ti. Bare så alle er klar over det.
Faens... høyre side...
Tre kan spille kort, og fjerdemann kan knulle.
Jeg er vel ikke pen nok for deg?
Jeg vil ha en kvinne før jeg dør! Livet skylder meg det!
Du kan gjøre meg en tjeneste: Å skyte meg! Men du er for feig.
Du har sikkert en uskyld hjemme. Er du veldig glad i henne? Er du?
Å ja! Tyske soldater elsker høyere for hver meter fra Tyskland.
Men du får aldri se henne igjen.
Stakkars tosk! Du har sikkert ikke engang ligget med henne.
Kanskje du burde nøye deg med slavisk kjøtt allikevel, da!
Her! Like myk og hvit som din ariske jomfru!
Knull meg, og skyt meg!
Her! Skyt selv. Jeg orker ikke drepe mer, ikke deg engang.
Gå ut! Nei!
Din jævel! Ditt jævla svin!
Jeg klarte det heller ikke.
Jeg er tyskerhore. En kollaboratør.
Sludder. Du ble tvunget. Jeg måtte tatt livet av meg.
Det trodde jeg også.
Ikke sink spillet. Spar er trumf.
Det er en blodflekk på spar 10.
Du kjenner oss godt. Jeg lærte dere grundig å kjenne.
Mor var tysk.
Før elsket jeg språket deres.
Det tilgir jeg meg aldri.
Jeg drømte noe rart. Jeg måtte pisse, men kunne ikke jeg sov jo.
Jævla drøm.
Bedre enn å pisse, fenrik, hva?
Få deg litt ordentlig mat.
Så prøver du igjen.
Jeg skal lære henne å behandle deg riktig.
Ingen rører henne. Jeg mener det.
Ingen rører henne!!!
Reis dere! Rohleder, kom her.
Javel, kaptein.
Ikke gjør det. Ellers skyter jeg.
Bli her. Du vil ikke gjøre kapteinen din noe?
Kom her. Javel.
Dere skal slippe straff. Dere var engang gode soldater.
Helt til dere ville overleve.
Hold kjeft.
Stans, Reiser.
Tror dere at dere får fred som desertører?
Hold nå kjeft!
Ikke bedra deg selv. Du burde vite bedre.
Dere er og blir soldater. Krigen er deres hjem.
Du er jo død for lenge siden!
Hver natt i to år har jeg drømt at jeg tar en fulltreffer.
Kjøttet smelter fra beina mine
og renner som varm melk ned blant steinene. Men vet dere hva?
Jeg setter meg sammen igjen, bit for bit.
Hver eneste natt.
Ingen av dere tar livet av meg. Ingen.
Du var offiser engang! Slutt å le!
Otto, hvor er kampene? Jeg forlanger melding!
Det er en ordre!
Heil Hitler.
Vi må ut.
Vent, kaptein. Jeg hjelper Dem.
Frisk luft!
Dere er gale, alle sammen.
Vi fortsetter snart, kaptein, snart.
Ikke sov, vi fortsetter snart.
Hvor er kampene?
Hva skjer her? General, Rohleder. Jernkorset.
Få maskinpistolen. Kom igjen, la meg få den.
Jeg er desertør. Sludder. Stå opp.
Hvor er kampene? Følg meg. Mine herrer...
Kampene. Hvor er kampene?
Vi fortsetter snart. Ikke sov.
Jeg vil ikke dø.
Du, Hans, dør du som soldat,
så er de hjemme til og med stolte.
Det er da noe, hva?
Sibir? Nei takk. Jeg syns det er kaldt nok her.
Jeg skal få dere ut. Jeg blir med henne.
Vi kommer ikke 100 meter engang. Men hva gjør vel det?
Kom, det er mørkt nok.
Dere klarte det.
Det fine med kulde er...
... at du ikke kjenner noe.
Alt...
... er frosset.
Det er for kaldt til å grine.
Stikk av.
Kom igjen, stikk av.
Det fine med kulde er...
... at du iallfall ikke blir solbrent mer.
Har du noen gang vært i ørkenen?
Du ville avskydd det.
Det er så varmt...
... at du alltid...
... renner av svette.
Det er som om du smelter. Som en smørklatt.
Ørken er noe dritt.
Bortsett fra stjernene.
De er så nær.
Hører du, Hans?
I slaget om Stalingrad døde mer enn en million mennesker.
I strid, av kulde, av sult.
Russere, rumenere, italienere, ungarere, tyskere, østerrikere.
Av 6. armés 260 000 innesperrede soldater ble 91 000 krigsfanger.
Av disse vendte, mange år senere, 6000 hjem igjen.